Blot et glimt med øjet
Mere mere!
Mere!
Senere Magi er meget udmattende -
- og jeg er 542 år gammel.
Du ser ikke ud til at være en dag over 200.
Ja, og jeg er stadig lige så ond som nogensinde.
Vi fortsætter, efter jeg har fået min lur.
Tak, fordi du ikke sagde det til din ven dæmonen.
Han er ikke min ven. Han er min mand.
Han holder mig i kassen, fordi han er jaloux.
Jeg reddede dig fra ham.
Nu skal du elske med mig, mens min mand sover.
Hvis du ikke gør, vækker jeg ham, og så flår han hovedet af dig.
Ikke igen.
Jeg havde drømmen igen. Dæmonen ville dræbe mig, så jeg dræbte hende.
De har haft den i 5 år, siden Deres afdøde hustru prøvede på det samme.
- Jeg myrdede hende. - Det var et uheld, Zaidi.
- Ja, det var et uheld. - Men De slap af med hende.
- Hun hjemsøger mig stadig. - Giv hende ikke lov.
Hvis jeg ikke får en kone inden næste fuldmåne, får min bror kongeriget.
- Må han rådne op i helvede! - Deres far ville have Dem gift
Jeg kan ikke tage en ny hustru. Hun vil også slå mig ihjel.
De mister kongeriget, hvis De ikke gifter Dem hurtigst muligt.
Selv dæmonen blev forrådt. Drømmen siger, at alle koner er lumske.
- Nej, De havde en dårlig oplevelse. - Hustruer skal bare henrettes.
Det har vi nok alle følt.
Jeg vil gifte mig. Men om morgenen lader jeg min hustru henrette.
Jeg slår hende ihjel, før hun slår mig ihjel.
Hun kan ikke være en kongelig prinsesse. Det ville give problemer.
Vælg en kvinde fra haremmet.
En glad og munter sjæl uden tanke på fremtiden.
Og i at hemmelighed Send bud efter chefbødlen.
Han var belæsset med rigdomme og hædersbevisninger -
- men det var ikke enden på historien.
Efter Douban var halshugget, slikkede kongen sine fingre -
- og slog op på siden i Den Døde Mands Bog. Han stirrede på ordene -
- og faldt så forover død.
Bogens sider var forgiftede -
- så da kongen fugtede sin finger, henrettede han sig selv.
De er her igen, frøken. Det er sjette gang på en uge.
Folk sidder i timevis og lytter. Det er et mirakel.
Folk behøver historier mere end brød.
De fortæller os, hvordan vi skal leve og hvorfor.
Undskyld, jeg kommer for sent, far.
Det er min datter Scheherazade, min stærke højre arm.
De kan tale frit i hendes påhør. Hvordan har sultanen det?
Sultanen er ved at blive ædt op af galskabens orm.
Det minder mig lidt om sagen med Gilgamesh. Kongen af Urak som
- Kan De kurere sultanen? - Nej, det kan kun Allah.
- Hvordan blev Gilgamesh kureret? - En ung kvinde gjorde det.
Ingen ved hvordan. En total amatør. Det var begynderheld.
Den slags kan være foruroligende for en erfaren fagmand som mig.
Hvornår blev Schahriar så syg. Da jeg legede med ham på paladset -
- var han altid så glad. Alle holdt af ham.
Galskaben kommer snigende og gennemsyrer sjælen.
- De er ikke til nogen hjælp. - Hvad ved patienter om det?
- Skal jeg spørge en anden? - Gerne. Jeg kommer igen i morgen.
- Tænk, at Schahriar er så syg. - Jeg prøvede at holde det hemmeligt.
- Du ser rædsom ud. - Det tror pokker.
Jeg er oppe mod den værste galning en galning med magt.
- Du ved, hvad der kræves? - Ja, jeg kender mit job.
De ønsker, at bruden henrettes morgenen efter brylluppet.
Tidligt.
Der er visse proceduremæssige problemer.
Da hun skal henrettes efter brylluppet er hun sultaninde -
- og en sådan kan ikke hænges eller halshugges.
Detaljer!
Frygt ej. Hvor der er en vilje, er der en vej. Jeg kan kvæle hende.
- Det er det, jeg ønsker. - Jeg kan ikke bruge hampereb.
- Ikke på en kongelig hals. - Skal jeg bare modsiges?!
Men ingen har noget imod silke. Et silkereb opfylder kravene.
Stol på mig. Zaidi.
- De har ikke set hinanden i årevis. - Så er det nok, piger.
- Sultanen vil slå os ihjel. - Hvem har sagt det?
Min mor. Kokken havde hørt det fra chefbødlens assistent.
- Det er en hemmelighed. - Hendes mor har altid ret.
Jeg hørte det fra en pige, som fik det at vide af en vagt.
Han vil ægte en af os. om morgenen skal bruden henrettes.
- Han er gal. - og det stopper ikke der.
Han vil få smag for det, og så dør vi alle.
Jeg taler med min far.
Jeg må tale med dig. Tag tøj på. Det er vigtigt.
Skynd dig nu, eller de vil sige, du omgås kvinder i dampbadet.
Haremskvinderne frygter, at sultanen vil dræbe dem alle.
Hvis Schahriar ikke var sultan, ville han blive spærret inde.
Han var sådan en kær dreng. Vi klatrede i hans fars pæretræ.
En dag faldt jeg og fik en flænge. Han bandt såret ind.
Hvad skal jeg gøre? Jeg kan ikke gennemføre det.
Jeg kan ikke vælge en pige vel vidende, at det er hendes dødsdom.
Jeg har måske en udvej.
Jeg gifter mig selv med sultanen.
Du skal ikke ofre dig selv for min skyld.
Jeg gør det hverken for dig eller for at redde haremspigerne.
Jeg gør det for Schahriars og min skyld. Jeg elsker ham.
Nej, du elsker drengen, han var. Ikke den mand han er nu.
- Drengen er der stadig. - Man skal lede meget længe.
Han har ændret sig fuldstændigt. Han er ikke kun blevet forrådt.
Magtbegæret har ædt hans sjæl. Jeg kender ham.
- Ingen kan lave om på ham. - Det tror jeg ikke på.
Scheherazade, hør på mig.
Du er alt, hvad jeg har. Jeg bønfalder dig.
Gør det ikke.
Jeg kan redde ham fra ham selv. Jeg ved ikke hvordan.
Men jeg har besluttet mig. Jeg ved, jeg kan.
Når du går ud på balkonen, vil du være gift-
- og så har du underskrevet din egen dødsdom.
Hvis du elsker mig, så bønfalder jeg dig om ikke at gøre det.
- Jeg ved, hvad jeg gør, far. - Du aner ikke, hvad du gør.
Deres bror Schahzenan tilbyder sin velsignelse.
Gid han må kløjes i den.
Han vil gerne forsones. Det vil være godt for fredens skyld.
Tænk på folket. Vis dem, at I igen er brødre.
Dræb ham!
Jeg håber, du har mere held med dig denne gang.
Din afdøde hustru elskede mig fra starten.
- Hvordan ved vi, sultanen er klar? - Han sender bud.
Jeg tror, at lyserødt vil klæde sultaninden.
Du har en god smag, chef.
Zaidi, husker De mig? Fra dengang vi var børn.
Vi legede sammen her på paladset. Senere drog jeg bort.
Jeg husker intet fra min barndom. Jeg var jo blot et barn.
Hvad er der?
Jeg stoler ikke på dig.
Der foregår noget, jeg ikke kender til.
Du er Giafars datter, og alligevel lader han mig gifte mig med dig.
Jeg drømmer for meget.
I 40 nætter har jeg ikke sovet.
Så jeg drømmer.
Min far tager et glas vin og en kiks før han går i seng.
Dette er ikke en nat, hvor en mand skal sove.
Værsgo.
Er der noget galt?
Kiksen er med sesamfrø.
Jeg kan ikke lide sesamfrø.
- Sagde jeg noget morsomt? - Nej.
Men sesam mindede mig om en skøn historie. Vil De høre den?
- Jeg kan ikke lide historier. - Denne her vil De kunne lide.
Den handler om Ali Baba og de fyrre røvere.
Fyrre røvere.
Fyrre nætter med drømme, og nu fyrre røvere. Underligt.
Ja, men ikke mere underligt end selve historien.
Ali Baba var en fattig und mand, som boede uden for Damaskus.
Hans bedste ven havde en pukkel, fire ben og meget store tænder.
Saffrow var en af de klogeste kameler i hele Syrien.
Ali Babas eneste slægtning var hans storebror Kassim.
Jeg ved det godt, Saffrow. Kassim, Vågn op.
Du skal op. Kom nu.
Modsat sin lillebror var Kassim luddoven.
Jeg sagde, jeg ikke brød mig om historier.
En dygtig historiefortæller sagde engang -
- at tilhørerne skal fanges fra starten, ellers taber man dem.
Mig har du tabt.
Det er, fordi jeg ikke har fortalt om sorte, sorte Koda.
Dengang kongeriget blev hærget af vilde bander
stod sorte Koda i spidsen for den mest morderiske af dem.
Et uhyre sorte Koda.
- Ingen kunne vide sig sikre. - Hvad har han med Ali Baba at gøre?
Han gjorde Ali Baba rig og berømt.
Ingen karavane kunne rejse uden frygt.
De vidste aldrig, hvornår eller hvor sorte Koda ville slå til igen.
Han var en mester i forklædning.
Imens samlede Ali Baba brænde til at sælge på markedet.
Han var en meget godhjertet ung mand.
Det tager lang tid at tjene en formue på den måde.
Og jeg har mange gode ideer til at tjene penge.
Som at vande blommetræer med alkohol for at få syltede blommer.
Jeg vil blæse på, hvad du synes. Det er en god ide.
Måske ikke en af de bedste, men stadig en god ide.
Du mener, det betyder problemer? Jeg tror, du har ret.
Saffrows advarsel reddede Ali Baba.
Dyr kan være klogere end deres herrer.
Og man kan stole på dem.
Sesam, luk dig op.
Ned!
Det må være sorte Koda.
Hvad siger du? Sesam er jo det, mor kommer på sine kiks.
Hvorfor lige sesam?
Sesam, luk dig op.
Ned!
Ned
Sesam, luk dig op.
Saffrow vi er rige. Har du nogensinde set noget lignende?
Kun i dine vildeste drømme. Nej, du har ikke, men jeg har.
Det regner Mor, tag vasketøjet ind.
Det regner ikke, og mor har været død i 5 år. Stå nu op.
- Hvad har vi til morgenmad? - Hvorfor ligger du på kanten?
- Så kan jeg bare vælte ud. - Stå op. Jeg skal vise dig noget.
Vi er nødt til at flytte. Sæt røverne opdager, hvem der var i hulen.
- Jeg vil have min andel. - Ja, jeg skal ikke have alt selv.
Lige over ...? Så henter jeg min andel.
- Det kan være farligt. - Jeg kan passe på mig selv.
Tag Saffrow med. Hun sørger for, du ikke kommer i knibe.
- Saffrow er en kamel. - Som om han kan undvære en kamel!
Både Ali Baba og Saffrow nikkede.
De var helt enige om, at Kassim behøvede en til at passe på sig.
Hvorfor var Kassim anderledes end Ali Baba?
Ali havde noget, Kassim ikke havde. Et godt hjerte.
- Og det kan beskytte tolk? - Har du kendt en med et godt hjerte?
Nej-
Med Saffrows hjælp fandt Kassim røvernes hule.
Luk dig op ...
Hvad er det nu?
Ali Baba havde givet ham to kiks, så han kunne huske kodeordet.
Sesam, luk dig op.
Ned, gutter.
Jeg må finde Saffrow.
Luk dig OP
Hvad var det nu?
Luk dig op....
Korn, luk dig op.
Byg. luk dig op!
Sesam, luk dig op.
Det var det. Sesam, luk dig op.
Og mens Kassim nu blev slået ihjel -
- havde Ali Baba antaget den unge tjenestepige Morgiana -
- til at hjælpe sig, nu hvor han havde penge.
- Hvordan var Morgiana? - Nogle sagde, hun var smuk.
- Men hun var klog og selvstændig. - Hun lyder som dig.
Som mig? Hun var ikke som mig. Overhovedet ikke.
Det var så det hele.
Saffrow hvor er min bror?
Hvor er Kassim?
- Det burde skræmme snushaner væk. - Mon han var sammen med andre?
Så havde vi set dem. og ryd de to drager af vejen. De er uduelige.
Stakkels Kassim. Jeg skulle have gjort mere for at stoppe ham.
Bebrejd nu ikke dig selv.
- Vi må væk herfra nu. - Nej.
Vi må tage ham med.
Er det klogt? Når røverne kommer og ser, at liget er væk -
- vil de vide, at Kassim havde venner eller familie.
De vil finde dig og gøre det samme ved dig.
Du har ret, men han skal begraves på anstændig vis.
Vi kan ikke efterlade ham til gribbene. Han er min bror.
Kassim fik en smuk begravelse. Hele byen talte om den flere uger efter.
Kassim må have været meget afholdt. Han havde mange venner.
- Jeg håber, De er tilfreds. - Det var glimrende.
Damaskus' Forening af Sørgende har et enestående ry.
Så De, hvordan Mustafa kastede sig ned i graven?
Det tilbyder kun De Sørgende fra Damaskus.
Vi arrangerer ikke blot begravelser. Vi sørger også for tænders gnidsel.
Husk på os, hvis De får flere dødsfald i familien.
En anden ved det.
Jeg begik en fejl. Det må der rådes bod på.
Vi er blevet bestjålet. Der mangler juveler og guldmønter.
Hvad skal vi gøre?
- Hvor meget? - Kun et par sække.
Så kan det højst være to-tre tyve.
- Vi må lede efter dem i Damaskus. - Men hvor skal vi lede?
Liget er blevet begravet, så vi må finde ud af -
- hvem der lige har fået penge nok til en fin begravelse.
Klogt tænkt, chef. Det havde jeg aldrig tænkt på.
Heller ikke mig.
Så er det godt.
Gå ind i byen enkeltvis og parvis og i forklædning
Ellers bliver vi hængt på stedet.
Sorte Kodas mænd luskede uset ind i byen.
Røvere ser intet forkert i røveri, undtagen når det sker for dem selv.
- Jeg føler mig trist til mode. - Kan du ikke lide dit nye hus?
Jo, selvfølgelig.
Men jeg ville ønske, Kassim var her. Jeg savner ham.
Det er naturligt. Han var din bror.
Alle burde opleve lykken.
Men det er meget bedre, når man har en at dele den med.
Kodas mænd var på sporet af ham.
De gravede Kassims lig op for at sikre sig, det var ham.
Den tilhørte Kassim, bror til Ali Baba som lige er kommet til penge.
Ved I, hvor Ali Baba bor?
I en dyr villa på bakken med udsigt over byens park.
- Det er en attraktiv bolig - Jeg vil ikke købe den.
Jeg vil bare dræbe ham og alle andre i huset.
- Hvor mange skal være med? - Os alle sammen.
- Vi ved ikke, hvor mange de er. - Hvordan kommer vi forbi vagterne?
Jeg ved hvordan.
Ali Baba og hans afkom skal være slagtet på denne tid i morgen aften.
Og således gik den onde sorte Koda hen til byporten -
- rede til at slagte Ali Baba og alle i hans hus.
- Hvad er der galt? - Ingenting, zaidi.
Hvad skete der med Ali og Morgiana? Hvad skete der så?
Slog sorte Koda dem ihjel? Ved du det ikke?
Jo, jeg ved det, men jeg er træt. Det er allerede morgen.
Det kan ikke passe. For mig er det altid nat.
Jeg har mistet tidsfornemmelsen.
Så du vil ikke fortsætte?
Jo, men det er bedst at fortælle historier om natten.
I hvert fald for mig.
Det er svært at skabe den rette atmosfære, når solen skinner.
Synes du ikke?
Det er et kneb. Et kneb for at narre mig.
Nej!
Hvad er der?
Der er en, du skal møde.
- Hvem er de mænd? - Venner, sultaninde.
Bevar roen.
Hold jer væk zaidi.
- Tag det roligt. - Hold jer væk zaidi.
Du kan gøre historien om Ali Baba færdig i morgen nat!
Jeg sidder i bazaren og fortæller, men hvis tilhørerne ikke vil høre det-
- går de deres vej.
Men hvis dine tilhørere ikke er interesserede, dør du.
Jeg troede, det var let, men nej. Jeg glemmer det, før jeg er startet.
Jeg har sagt, at de første øjeblikke er afgørende.
Jeg holdt pause et godt sted.
Der hvor tyvene sneg sig ind i Damaskus for at dræbe Ali Baba.
- Hvordan sneg de sig ind? - I en vogn.
For ordinært det skal være noget mere eksotisk.
Du skal starte igen. Du skal fængsle tilhørerne igen.
Hvordan?
I går aftes gik jeg forbi den store moské i Sukkenes Gade -
- en time efter solnedgang. Da stod jeg ansigt til ansigt med Døden.
- Kom han efter dig? - Der ser du.
Du er fanget.
Han er stadig gal og vil dræbe dig, men jeg har ordnet din flugt.
Det er for sent. Så vil han straffe dig og vælge pigerne i haremmet.
- Vil du blive og risikere dit liv? - Jeg lovede at hjælpe.
Hvis han vil lytte til mine historier, ændrer han sig måske.
- Du lyder ikke så sikker mere. - Det er jeg heller ikke.
Som sagt førte sorte Koda hele sin bande ind i Damaskus i en vogn -
- for at myrde Ali Baba.
Men det var ikke en almindelig vogn.
Vognen medbragte en masse stenkrukker.
Hvordan forklarede sorte Koda krukkerne?
Hvad er det, gamle mand?
40 krukker lampeolie til det kongelige palads.
40 krukker olie. Det var meget smart.
Sorte Koda havde nok et dunkelt hjerte, men en meget kvik hjerne.
Ja, det havde han.
Ali vidste intet om den fare, han befandt sig i.
Han skælvede ikke, da han skulle have skælvet.
Hvordan skal vi beskytte ham, Saffrow? Han er en drømmer.
Og alle hans planer om at tjene penge.
Han mangler en, der kan sørge for ham.
Ja, jeg elsker ham.
Men elsker han mig?
Du er en kamel. Hvad ved du om kærlighed?
Undskyld.
Du er en klog kamel.
Paladset.
Jeg glæder mig, til det er ovre.
Drej til højre mod Ali Babas hus.
Jeg regnede med, De gerne ville have varm citron og muskatnød.
Tak, Morgiana.
Jeg synes, du skal begynde at kalde mig Ali.
Hør her.
Jeg vil blive oppe længe i nat og udtænke planer til at tjene penge.
Hvorfor, herre Ali. Hvorfor de planer? Du er rig.
Det var rent held. Jeg er ikke heldig hele mit Iiv.
Jeg vil vide, om jeg kan overleve, hvis lykken vender.
Jeg kommer tilbage om to timer, når her er stille.
- Og så dræber vi alle i huset. - Det bliver en fornøjelse, chef.
Der står en vogn ude på gaden.
Det er en købmand med oliekrukker til paladset.
Han bad om lov til at stille sin vogn der et par timer.
- Undersøgte du ham nøje? - Ja.
- Hvor meget gav han dig? - Ingenting.
- Er der ikke mere olie i huset? - Vi må købe noget i morgen.
- Havde købmanden ikke olie? - Jo.
Så kan vi tage lidt til natten. Vi kan betale ham i morgen.
Livet afhænger ofte af små ting som skæret fra en olielampe.
Allah være priset. Snart vil myrderierne starte.
Denne mand har en genial ide til at avle termitter med træben.
- Jeg vil investere. - De er kommet.
Morderne, du stjal pengene fra.
Jeg har en ide følg efter mig.
Chef, er det dig?
Når som helst nu.
Hørte I det, folkens? Når som helst.
Chef
Det er sorte Kodas mænd!
Slyngler!
Sorte Kodas mænd hang som modne frugter.
Det var slut
Dog ikke helt. Ali Baba holdt en storslået fest -
- for at fejre sorte Kodas og hans bandes nederlag.
Hovedattraktionen var den mest berømte underholder i hele Islam.
Han ku' fortælle vitser.
Der er grund til at feste, for med min gode ven Morgianas hjælp -
- er sorte Kodas bande blevet knust som biller.
Spørg om Morgiana vil danse for dig, Ali Baba. Hun danser så smukt.
Det vidste jeg ikke, Morgiana. Jeg kan slet ikke danse.
Lad mig vise dig det.
Det er ikke morsomt. Ikke spor morsomt.
Morgiana, hvad har du gjort?
Alle dræber de. Kvinder er født i helvede. De dræber uden grund.
Hun havde sine grunde.
Jeg så tatoveringen, da jeg bød ham på vin.
Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Hvad skete der med Ali Baba og Morgiana?
Ali Baba fik endelig en god ide.
Han giftede sig med Morgiana.
Han var ikke kløgtig, men han var heldig.
Han havde brug for en som Morgiana for at få noget ud af det.
Noget i den retning.
- Det kunne have været en mand. - Ja, men hun blev en god hustru.
- Det kan vel ske. - De har haft én dårlig oplevelse.
Dårlig?!
Ved du, hvad hun gjorde? og jeg elskede hende.
Elsker De hende stadig?
Hun rådner dybt nede i i orden.
- Det ændrer døden ikke. - Hun prøvede at dræbe mig.
Hvis man elsker en højt nok, kan man tilgive alt.
Er det enden på historien?
Nej nej.
Fasil og hans hustru Safil fra Konstantinopel -
- var med til Ali Babas bryllup. Fasil havde syet hendes brudekjole.
Han var en af de bedste Skræddere i Østen.
Men både han og hans hustru så ud, som om de var udstoppede.
Til brylluppet mødte de en særlig ven, de ikke havde set i årevis.
Hvem?
En pukkelryg. Hans navn var Bacbac.
Godt navn Bacbac.
Bacbac kunne også lide det. Han kunne lide det meste ved sig selv.
Selv hans pukkel. Uden den var han nok ikke sultanens yndlingshofnar.
Jeg har altid forsørget min familie. De har aldrig manglet noget.
Men onkel Abdullah, han er eftersøgt for bigami og mord -
- i nævnte rækkefølge.
Men hjemme i Konstantinopel bød Fasil Bacbac på middag -
- og Bacbac sagde aldrig nej til et gratis måltid.
Kender du prins Sinbad?
Han er så grim, at selv sulten ikke tør se ham i øjnene.
Det siger jeg jer intet tidevand ville føre ham bort.
Når han spiser en banan, spiser han den på tværs.
Og hans hustru. Hendes ansigt er udtørret og rynket som en sveske.
Man skal se hende to gange. Første gang tror man ikke på det.
Til hendes bryllup kyssede alle brudgommen.
Bacbac
- Jeg tror, han er død. - Han kan ikke være død.
Du driver gæk med os, ikke sandt. Endnu en af dine vitser.
Han må være blevet kvalt.
Et fiskeben må have sat sig fast.
Stakkels Bacbac. Vi må underrette myndighederne.
- De vil give os skylden. - Det var et uheld.
De gør det alligevel. Han var sultanens yndling.
"Der er de mennesker, der slog stakkels Bacbac ihjel."
- Vi mister alle vore kunder. - og får et dårligt ry.
Ingen vil give os kredit, vi mister indkomst. Hvad skal vi dog gøre?
Vi kunne bære ham ind til den gamle læge.
Det er for sent. Han har brug for en bedemand.
- Nej, efterlad ham der. - og give en anden skylden.
Det lyder godt.
Vi lægger ham her.
Lad os gå.
Hvem er det?
- Kan jeg hjælpe? - Vi skulle tale med dr. Ezra.
Ang. vores ven, hvis det ikke er for sent.
Det er aldrig for sent for dr. Ezra.
- Er De sikker? - Jeg henter ham.
Jeres ven ser ikke for godt ud.
Kom, lad os gå.
- Ezra, vi har en kunde. - Endnu en fattig Vagabond?
Nej, der er betalt. Han er udenfor på afsatsen.
Vis ham ind til mig, før han slipper væk.
- Han er lige udenfor. Pas på - Jeg kan ikke se
Ezra!
Ezra sig noget til mig. Du skal tage dine briller på.
Ezra ...
- Hvordan har du det? - Det ved jeg ikke.
- Du er ellers læge. - Ja, har du andre nyheder?
Dine venner sagde, du var syg. Min mand kan sikkert hjælpe dig.
- Nej, han kan ej. - Jo, du kan.
Nej, det tror jeg ikke. Han er død.
- Faldet ned af trappen - En forfærdelig ulykke.
Værre endnu. Han kom for at blive behandlet og døde af det.
Det vil jo ødelægge dit ry, Ezra.
Han virker bekendt.
- Sultanens hofnar. - Ak! Stakkels Bacbac.
- Jeg kendte ham. - Nu får vi skylden.
Vi er fremmede.
Hjælp mig med at bære ham ovenpå.
Det er utroligt, så hurtigt folk kan improvisere, når de skal.
Parret Ezra måtte satse, men de glemte at man ikke får noget for det.
Intet er værre end at være alene i en fremmed by.
Løft hans arme op, så han glider lettere ned.
- Det er som om han ikke vil. - Sludder. Han kan se komikken.
Buddha, giv mig et tegn. Sig jeg ikke er fortabt i et fremmed land.
Røvere! Tyve!
Mine hænder er dødbringende.
Død Jeg advarede dig om mine hænder.
Jeg kender dig. Den berømte Bacbac. Sultanens hofnar.
Hvorfor kom du ned gennem min skorsten?
Det er en spøg for at få hele byen til at Le.
Men det er dig, vi ler af, hofnar Bacbac.
Nej, de vil Le af mig. De vil sige, jeg myrdede dig og hænge mig.
Find på noget, Hi-Ching. Find på noget.
Mord! Jeg bliver overfaldet.
Du får ikke noget af mig. Du får ikke en krone af mig!
Vagter, grib denne mand. Han prøvede at slå mig ihjel.
Han er død. De slog ham ihjel.
- Gjorde jeg? Glimrende. - De er fuld.
Det er Bacbac, sultanens hofnar.
Og De slog ham ihjel.
Hvorfor skulle jeg det? Vi kender slet ikke hinanden.
- Det må en dommer afgøre. - og bagefter hænger vi Dem.
Sagen mod Jerome Gribbin blev sæsonens begivenhed.
Dommer i sagen var dommer Zadic.
Dommer Zadic var uduelig, men han var dommer, så ingen bemærkede det.
Og jeg foreslår dødsstraf ved hængning.
- Hvorfor slog De ham ihjel? - Jeg troede han ville udplyndre mig.
Skulle Bacbac udplyndre Dem?
I mine 40 år som dommer har jeg aldrig hørt en værre undskyldning.
- Jeg begik en fejl. - Ja, mon ikke!
Alle i Konstantinopel vil savne stakkels Bacbac.
Vi vil aldrig opleve hans lige igen.
En grænseløst morsom gut.
"Grænseløst morsom" Den var god.
Skriv det ned, før jeg glemmer det.
Bacbac lyste op i vores Iiv og gav os rig og overstrømmede latter.
Latter fra et hjerte, der var lige så stort, som han var lille.
Vi kendte ham, vi elskede ham, vi Io sammen med ham.
Vi vil huske ham til evig tid.
Jeg dømmer Dem til hængning.
Nej!
Nej, lad være.
- Hvem er den kineser? - Jeg dræbte pukkelryggen.
- Jeg gemte ham i alkoven. - Nej!
Jeg slog Bacbac ihjel og smed ham ned i Hi-Chings skorsten.
- Nej. Jeg slog Bacbac ihjel. - Jeg er ikke med.
- Jeg gjorde det med mine hænder. - Jeg faldt over ham i mørket.
Han er nærsynet. Det kan man ikke hænge en mand for.
- Det var et fiskeben. - Jeg er byens bedste skrædder.
- Jeg har hovedpine - Ro i retten!
Giv mig en lamme shish-kebab.
Deres Majestæt.
Hvem dræbte min morsomme hofnar Bacbac?
Det gjorde jeg!
Hvem skal jeg hænge?
Ingen.
Det var et uheld.
Ud over at være min hofnar var Bacbac også min ven.
Hvis jeg kendte ham ret, ville han have værdsat måden, han døde på.
Det var hans sidste spøg.
Kære Bacbac behøvede ikke være i Iive for at få os til at Le.
Selv i døden fik han os til at Le.
- Er det enden på historien? - Ikke helt. Da de gik derfra
- Det er en anden historie. - Det er den bedste hidtil.
Den er usædvanlig og fyldt med spænding
Du skal ikke narre mig igen.
Når du starter, vil jeg vide, hvordan den ender.
Der er noget djævelsk i dem. Jeg kan se dæmoner i dem.
Vores mullah siger, at alle gode historier har en morale.
Hvad er moralen ved Bacbacs død?
Firouz, Ezra og de andre lærte at tage ansvar for deres handlinger.
Det bør vi alle.
Hvis de havde, var Bacbac ikke endt med at få folk til at Le selv som død.
Det er sandt. Historier er ikke så enkle, som vi tror.
Denne nye historie
Nej
Nej!
Nej ...!
Hvad er der galt, zaidi? Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg lod være med at dræbe dig, og du spørger, hvad du kan gøre?
- Jeg er bekymret for dig. - Vær bekymret for dig selv.
- Jeg bekymrer mig for dig, elskede. - Hvorfor?
Jeg elsker dig.
- Hvorfor? - Du har brug for mig.
Det går dårligt. Sultanen forpassede endnu en chance.
Hans bror ville ikke.
Schehzenan tøvede aldrig. Han var bøddelens ven.
Nogle mener, at den forkerte bror er sultan.
- Du sagde, du mødte Døden. - Jeg gik forbi ham på gaden.
Jeg fortalte en god ven om det. Han havde også set Døden på gaden -
- og modtaget et skrækindjagende blik.
Han blev så bange, at han tog til Samara samme nat.
Jeg opsøgte Døden for at finde ud af, hvad der foregik.
09 ...?
En anden gang
Du skal lære at fastholde tilhørerne i spænding.
Mens folk forlod retssalen, var den mest berømte tryllekunstner i Afrika -
- Mustappa ridende forbi på vej til Samarkand.
Han var karismatisk med borende øjne og en forførende stemme -
- og manerer, som fik folk til at stå helt stille.
Når han gik ind i et rum, hoppede mus op på stolene.
- Men han er ikke historiens helt. - Hvem er så?
Sinbad
- Aladdin. - Nej!
Det er snyd.
- Det var aftalt spil. - Det kunne enhver se, Aladdin.
Ærlige folk som os tager til væddeløb og bliver snydt.
- Ærlighed betaler sig ikke. - Tilbage til arbejdet.
Undskyld.
Min pung. Jeg er blevet bestjålet.
- Hvad er der galt? - Den unge lømmel er lommetyv.
Han løb denne vej. Følg efter mig.
Stop tyven.
Hvem er i vognen?
Lad os finde ud af det.
- Hvem er det? - Prinsesse Zobeide, kaliffens datter.
Jeg er forelsket.
Kom nu!
- Hvor er du fra? - Den anden side af verden. Afrika.
- Hvad vil du mig? - Rolig, Aladdin.
Ligner jeg en af kaliffens vagter?
Jeg er altid rolig. Hvor kender du mit navn fra?
- Jeg var din afdøde fars ven. - Jeg vidste ikke, han havde venner.
Blot nogle få kun mig.
Din far var så kringlet, at han kunne gemme sig i en proptrækkers skygge.
Så du kendte ham.
- Vil du gerne være rig? - Ja, men i en fart.
Det er den bedste måde.
- Luskede forretninger? - Luskede og dunkle
- Men indbringende. - Hvad skal jeg gøre?
Først skal jeg undersøge, om du er egnet.
Fint. Mød mig i morgen uden for byporten ved daggry.
Her er et symbol på min gode vilje.
- Det har jeg gjort, mor. - Det er godt at spørge en anden.
De smager rigtigt. Han siger, han kendte din far.
- Troede du på ham? - Jeg troede på hans penge.
Han må ville noget. 20 guldmønter er en kostbar introduktion.
Han kunne få fire mænd slået ihjel for den sum penge.
- Her er kun 19 mønter. - Mistænker du din gamle mor?
- Du nuppede en af dem. - Så du det?
- Jeg kan mærke det på vægten. - Jeg troede jeg havde mistet grebet.
Det kan dine hænder ikke gøre, mor. Du er stadig den bedste.
Du forstår at smigre, din unge lømmel.
Pas nu på i morgen, når du skal møde Mustappa.
Stol på mig.
Det sagde din far også altid, men ingen gjorde det.
Aladdin og Mustappa forlod Samarkand.
Han stolede ikke på Mustappa, men da der var penge på højkant -
- var Aladdin rede til at tage chancer.
Ikke for at prale, men ingen kan klare mig i direkte kamp, magi mod magi.
Hvad skal du så med mig, hvis du er så magtfuld?
AI magt har sine grænser. Du skal skaffe en genstand til mig.
Jeg kan ikke selv. Årsagerne er for indviklede til at forklare.
Magiens regler er trættende, men de skal overholdes.
- Hvorfor valgte du mig? - Du troede ikke, jeg kendte din far?
Ikke et sekund. Så hvorfor mig?
Jeg så tyvagtighed i din sjæl.
Hvad skal jeg gøre?
Gå ind i en grav og finde en gammel lampe. Den skal du bringe til mig.
Hvilken grav?
- Der. - Hvor meget?
- Det taler vi om bagefter. - Nu, ellers gør jeg det ikke.
- 50 guldstykker. - Jeg vil ikke fornærmes.
Jeg stoler ikke engang på min egen skygge 200.
Top. Her er halvdelen.
Du gav dig for let. Jeg skulle have bedt om mere.
Du minder mig om mig selv, da jeg var ung.
Tag nu denne ring. Gnid på den, hvis du kommer i knibe.
Knibe? Hvilken knibe? 200 er ikke nok.
En aftale er en aftale. Du skal ikke prøve at forråde mig.
Så sværger jeg ved Hectors fjer, at du aldrig oplever dit bryllup.
- Hvem er Hector? - Min ravn og min bedste ven.
Aladdin vidste ikke, hvilken knibe han var på vej ind i.
Så havde han ikke taget imod de 200.
Og dog, det ville han nok alligevel.
Fortsæt.
Aladdin, har du lampen?
Ræk den op til mig. Så kan du nemmere komme op.
- Jeg kan godt selv. - Ræk den op, så er du sød.
- Jeg er ikke sød. - Giv mig den, eller jeg bliver vred.
Jeg er vred. Tror du jeg falder for det gamle kneb?
Du rider væk med lampen uden at betale mig, hvad du skylder.
Det er en fornærmelse. Du får din lampe, når jeg får mit guld.
- Tror du, jeg vil ride væk? - Ja, du har lumske øjne.
- Usle gadelømmel. - Jeg vil ikke kaldes ussel!
Jeg ville hjælpe dig op. Nu kan du blive nede.
Vil du have lampen, så behold den. Du er fordømt!
Fanden tage dig.
Du kan rådne i mørket.
Mustappa, hvorfor skal du altid hidse dig op?
Hvorfor? Nu har du mistet lampen.
Men der er flere undere, jeg kan stjæle. Lad os gå hjem.
Det var en krise, og under kriser er magi meget effektivt.
Hvem er du?
Omar Khayam, jeg er ringens ånd. Hvem ellers? Kig.
Mit bevis på ægthed. Men før jeg besvarer flere spørgsmål -
- hvilken farve havde min røg så? Var den blå?
Hvis den var blå, så er jeg melankolsk og sangvinsk.
Så skal jeg have tid til mig selv.
Hvad vil du? Jeg har fjender, jeg har migræne
Hvad tror du, jeg vil?
Jeg vil ud.
Jeg-jeg-jeg! Det handler kun om dig. Hvad med mig?
Få mig ud herfra, før mig hjem. Sluk mig. Der er ild i mig.
Allah! Nu dør vi. Jeg vil ikke dø!
- Tag dig nu sammen. - Skån mig. Jeg er kun 719 år.
- Jeg ville angre og gå på diæt - Få os ud herfra.
Kender du det magiske ord be' om?
Fordi jeg arbejder for dig, kan du ikke behandle mig som en slave -
- eller det, der er værre. Er det forstået?
Lyset! Jeg kan ikke se. Jeg er blind.
Det er for lyst Mine knogler værker.
Jeg vil hjem.
Jeg forstår det ikke.
Hvorfor valgte Mustappa den lømmel til at skaffe det gamle bras?
Det er fornærmende.
Den må være noget værd efter at den umage.
Du har ret, min dreng. Måske er den en uvurderlig antikvitet.
Stå dog ikke bare der som en blævrende klump gelé. Tal til ham.
- Hvorfor mig? - Jeg er blot en svag enke.
Det er din lampe.
Godaften ven.
Sig frem, du ubetydelige, dødelige usle væsen.
- Hvem er du? - Hvem jeg er hvem jeg er?!
Har du ikke hørt om mig.
Jeg er lampens ånd Jeg er lampens ånd.
Ønsker, griskhed, drømme, magt
For tidlig og voldsom død.
- Stryg det sidste. - Er du som ringens ånd?
Som ringens ånd ...?
Jeg som trodsede Herrons hjul.
Aldrig! Hans evner er ingenting, sammenlignet med mine.
- Er I to i familie? - Nej.
Måske. Jeg ved det ikke. Prøverne gav intet endegyldigt.
- Hvad kan du gøre? - Hvad jeg kan gøre?
Det ved jeg ikke Lad os sige hvad som helst.
Til at begynde med.
Og det var begyndelsen.
Aladdin, en slyngel, søn af en slyngel, ud af en slyngelfamilie -
- fandt ud af, at han kunne få alt, hvad han ønskede.
Han skulle blot spørge.
Og så hvad bad han om?
Det gemmer vi til i morgen nat.
Jeg vil vide det nu, og ikke i morgen. Det er din skyld.
Du gjorde historien gribende med din charme og din skønhed.
Hvad har min historie med historiefortælling at gøre?
Mister jeg interessen, ser jeg dit ansigt, og jeg kan ikke gå.
- Sig, hvad der skete med Aladdin. - Zaidi, i morgen nat.
Det ville ikke være det samme, hvis jeg fik ordre til at fortælle den.
Husk, hvad der skete med Mustappa, da han mistede besindelsen.
- Han mistede den. - Sig det.
I morgen nat.
Chef nu!
Vent til i morgen nat. I morgen nat.
- Noget nyt? - En mand er her fra Bagdad.
Chefbøddel Hvad bringer dig hid?
Zaidi, i sin sindssyge har Deres bror sultanen -
- planlagt at dræbe sin brud efter brylluppet.
- Han er gal. - Han kan ikke gennemføre det.
Sultaninden er stadig i live.
Så er han svag. Folket vil følge en galning, men ikke en svækling.
Jeg vil ikke forråde sultanen, men beskytte mine egne interesser.
Sultanen er for blød til at slå ihjel, så jeg er arbejdsløs.
Men De har aldrig afstået fra at bruge reb, økse eller klinge.
Så hvis De bytter plads med sultanen
Frygt ej. Du får nok at gøre, når jeg vinder.
Bagdads gader vil fyldes med løkker, og der bliver galger på hvert hjørne.
Det bliver en gylden tid. Det lover jeg.
Tak, zaidi tak.
Gør klar til at marchere til Bagdad.
Vi vil blive hævnet, min elskede.
- Han Io ikke, vel? - Nej, det gjorde han ikke.
Jeg lod dig leve, så du kunne afslutte historien om Aladdin.
Du skal fortælle den rigtigt.
Det blev uvejr, ikke ...?
Jo, det blev det.
- Du sagde noget. - Jeg er din ydmyge og lydige tjener.
Den fik jeg ikke.
Blot en formalitet. Det der står med småt i kontrakten.
- Så at sige. - Du skal adlyde mig, ikke?
Skal jeg adlyde dig?
Jeg vil lade dig lide alverdens pinsler.
Du vil blive trampet på.
Ja, du kan få alt, hvad du ønsker.
Hvad med at standse regnen?
Der må være et andet ønske, jeg kan opfylde for min herre Aladdin.
Jeg er forelsket i prinsesse Zobeida ... kaliffens datter.
Jeg kender hende ikke, men jeg så hende i en befærdet gade.
Det er normalt i et befærdet rum, hvor underligt det end lyder.
- Jeg vil have hende. - Jeg kan give dig ting, Aladdin.
Men hvad angår menneskers hjerte, er jeg magtesløs.
Du kan få alt her i verden -
- og så beder du om en ung pige, som ikke er god nok til dig.
- Ånd, kan du give os ting? - Du får den på stedet, moder.
Fri mig for mig. Jeg er ung nok til at være dit barnebarn.
Ting som penge
I så fald er du den første, der beder om det.
Skæppevis af penge. Med penge behøver man ikke magi.
Er du sikker på, det er den vej, du vil følge?
Penge er en god ting, men alle beder om penge.
Hvorfor ikke bede om noget nyt og spændende?
Hvad med en flyvende maskine?
En flyvende maskine så du kunne flyve hele verden rundt?
Du kunne nyde drinks og nogen kunne servere jordnødder.
En flyvende maskine. Måske skal vi holde os til pengene.
Gør plads for den yndige prinsesse Seleh Alcouz af Zourman ...
Aladdins mor viste sin rigdom frem på yderst vulgær vis.
Men som sædvanlig virkede det.
Vi har flere begæringer, Majestæt. De er vigtige.
Det mener din søn Gulnare ikke.
Vågn op!
Ophøjede majestæt, hans højhed Aladdin Ebn Alcouz -
- og hans mor, prinsesse Seleh Zourman.
De står ikke på min liste. Jeg kender intet til dem, Majestæt.
Det må være foruroligende for dig, Assad.
Hvordan kom I forbi mine vagter og ind i hoffet?
- Vi havde en foræring. - Hvilken?
En uimodståelig foræring.
Den foræring kan ingen ved hoffet modstå.
Min mor og jeg har dem med fra Zourman.
- Kan de godkendes, Majestæt? - De er perfekte.
De er til Dem.
Det er en storsindet gestus. Du vil altid være velkommen ved hoffet.
- Hvis vi kan gøre opholdet bedre - Min søn er for genert til at spørge.
Men vi har hørt om Deres datter prinsesse Zobeides skønhed.
Min søn prins Aladdin vil gerne anholde om hendes hånd.
Det er skandaløst. To fremmede fra Zourman -
- frier til den store kalif Beders datter.
Vi kommer ikke tomhændede. 2 millioner guldstykker.
Kaliffen behøver ikke jeres vulgære gaver.
Jeg vil ikke just kalde 2 millioner for vulgært.
- Som en begyndelse - Majestæt, min søn, Deres datter
Ja-ja. I kommer desværre lidt for sent.
Storvesirens søn Gulnare er trolovet med min datter.
Faktisk skal de giftes om tre dage.
- Fader. - Vi talte netop om dig.
Det er prins Aladdin af Zourman. Han har anholdt om din hånd.
- Men det er vel for sent. - Har jeg ikke set dig før et sted?
Jeg har været "et sted", men jeg ville have husket Dem, prinsesse.
Jeg har en bryllupsgave med, Deres højhed.
- Du er altfor gavmild. - Det tør nok siges.
Han har et gavmildt hjerte.
Ønsker du at trække de storslåede gaver tilbage?
Nej, De er Deres, herre.
Hvordan hindrer jeg, at Gulnare får prinsessen?
Lad os forvandle ham til en gris, eller endnu bedre: En stegt gris.
Det er fristende, men det er ikke mig.
- Hvad med en ulykke? - For primitivt.
Før du gør noget, Aladdin, så find ud af, om prinsesse Zubudi -
- eller hvad hun nu hedder, nærer følelser for dig.
Måske elsker hun eunukken Gulnare. Kvinder elsker ofte uværdige mænd.
Det omvendte er også sandt.
Mænd elsker tit kvinder, som ikke er dem værdige. Hvorfor?
Kærlighed har intet med værd at gøre.
Kærlighed er en galskab. Hverken en prins eller tigger kan styre den.
Sagde ånden, at kvinder tit elsker uværdige mænd, eller var det dig?
Nej, det var ånden.
Hvad nu, Giafar? Statsanliggender som tydeligt gør mig i dårligt humør.
Min nyhed vil blot forværre det. Deres bror fører en hær mod Dem.
Endelig bekender han kulør Hvor stor?
Stor nok.
Kom her, min elskede.
Schahzenan, dræb ham!
Dræb ham!
Forrædere!
Vagter!
Du har ret i det med uværdige mænd. Måske elsker hun Gulnare.
Men vi kan nå at finde ud af det. De skal først giftes i næste uge.
Forkert. Gulnare og prinsessen skal giftes i morgen.
Hvor kommer du fra, lille ven?
Hvor er han sød.
Kom her, lille ven.
Jeg skal giftes i morgen med storvesirens søn Gulnare.
Det hele er underskrevet og afgjort.
Du ville ikke forstå det. Et statsanliggende.
Men jeg har mødt en charmerende ung mand.
Men det nytter ikke at tænke på ham bare
Det mest triste ord i hvert et sprog bare
Hvad fandt du ud af, Aladdin?
Hun elsker ikke Gulnare. Hun elsker mig.
Du har altid været en skrækkelig ung abekat.
Jeg fortalte netop mor om
Prinsessen og Gulnare giftede sig for en time siden i hemmelighed.
Nej
Storvesiren vil ikke lade magiske aber hindre at hans søn arver tronen.
Se hende klog, smuk og rig.
Bøjelig.
- Er ægteskabet fuldbyrdet? - Nej. Det kan ske når som helst.
Han skulle være en sand akrobat i den seksuelle arena.
Hvis Gulnare kunne leve sit Iiv om, ville han stadig elske sig selv.
Det, som må ske, kan ikke ændres.
Jeg vil tænke på noget dejligt som den unge prins fra Zourman.
Min due det er mig. Din ægtemand.
Hvem ellers jeg er her.
Min elskede, du er lige så smuk som
Så smuk som
Det er okay. Jeg gætter mig til resten.
Gulnare
Hvor er du?
Det er en hån mod min datter, og værre endnu: Mod mig.
Du stinker.
De ville De også, hvis De tilbragte natten på et das.
Han foretrækker et stinkende das fremfor en smuk ung kvinde.
Der er noget rivende galt med den dreng. Ægteskabet er annulleret.
Ud!
3 millioner i guld er en gavmild pris for min datters hånd.
- Jeg elsker hende. - Fint. Det hjælper jo altid.
Men jeg kan ikke bifalde det uden sikkerhed for -
- at min datter kan leve sit vante Iiv. og du har ikke et palads.
Jeg er ved at bygge et.
Du kan gifte dig med hende, når jeg selv har set det.
Det er færdigt om en uge.
Du kender ikke bygmestre. Det tog over et år at bygge mit palads.
Mit vil tage en uge.
Jeg kan lide dig, Aladdin.
Tro det eller ej, men jeg har haft over 200 herrer i mit Iiv.
Og du er den ædleste af dem alle.
Men husk, at jeg stadig bærer Salomons forbandelse i mit ansigt -
- og jeg vil forråde dig på stedet, hvis det passer mig.
Naturligvis. Jeg bærer ikke nag.
- Jeg skal jo overleve. - Det skal vi alle.
Måske ... palads.
Ja ...
Nå, dødelige, hvor bliver komplimenterne af?
Storslået.
Det er mit bedste værk siden Taj Mahal.
Lad os fodre støren.
Ja, meget bedre.
Det var nok den lykkeligste dag i Aladdins Iiv.
Han skulle have været lidt mere pessimistisk.
Ifølge ham er en pessimist en, der altid ved, hvad der sker.
Mustappa, du arbejder for hårdt.
Du har ret, Hector, men der er så meget at lære.
Jeg er nøgen. Hvad sker der, chef?
Jeg svor engang ved Hectors fjer.
Jeg vil have dem igen.
Sig mig, harpe, døde den lømmel Aladdin i hulen?
Nej, han er ikke død. og netop den dag i dag -
- skal han giftes.
At miste besindelsen var en skidt ide.
Hvem skal han giftes med?
Den smukkeste blomst i landet.
Han må været meget klog og meget rig.
For at få prinsessen af Samarkand.
Endelig fik han heldet med sig.
Nej, han fik lampen!
Nye lamper for gamle. Nye olielamper for gamle olielamper.
Nemlig. Jeg giver nye lamper for gamle lamper.
Kom selv og se. Nye lamper for gamle.
- Det er for tidligt. - Ja, det er, min elskede.
Den ring er smuk.
Den er din.
Du er så gavmild. Har du altid været rig?
Ja, altid.
Min far var rig og hans far før ham.
Vores titel er en af de ældste i Zourman.
Den klæder dig. Du er alt, hvad en prins bør være, men aldrig er.
Du er flot, du er modig, og du er gavmild, men din mor
Min mor er excentriker. Hun har trods alt råd til det.
Jeg elsker hende for det. Hun er anderledes.
Et frisk pust. Jeg har aldrig kendt en som hende.
Og jeg har aldrig kendt en som dig.
De var forelskede og havde kun øje for hinanden.
Så de så ikke, hvad der foregik omkring dem.
Hvorfor giver du nye lamper for gamle? Der stikker noget under.
Nej, der gør ikke. Det er bare årets tilbud.
Hvor jeg kommer fra, sætter vi pris på gamle ting.
Kan jeg bytte min kone til en ny?
Nej, min ven. Kun olielamper denne gang.
Nye lamper for gamle.
Fornemmede Aladdin slet ingen form for fare?
Normalt ville han, men han var forelsket.
- Og det forandrer alt? - Ja.
Mænd og kvinder handler uberegneligt.
Dig, for eksempel?
Ja, min far troede, jeg aldrig ville blive gift.
Han sagde, at når to bliver gift, må de hver især ofre noget.
Det var min vilje for stærk til, men jeg har forandret mig.
Det må være kærlighed.
Fortæl mig om Aladdin.
Nye lamper for gamle.
Jeg giver nye olielamper for gamle.
Sagde du nye lamper for gamle?
Det er et godt tilbud.
Alle kan lide et godt tilbud.
Værsgo. Tak.
Alle elsker et godt tilbud.
Hvad skete der?
- Hvor er lampen? - Væk forsvundet.
Mustappa. Nu opdager min prinsesse, at jeg ikke er prins.
Og sæt kaliffen opdager, at de penge vi gav ham, er blevet til støv?
- Vi må stikke af. - Ingen stikker af i vores familie.
Hvor har du hørt det sludder? Æd mit støv.
Hvad sker der?
Hvor er alle folk? Hvor er paladset?
Væk som sidste års sne.
Det hele var humbug. Der er intet palads, ingen rigdomme.
Og din mand er ikke prins. Han er en tyv ud af en familie af tyve.
Det er løgn. Fortæl ham det, Aladdin.
- Det kunne siges pænere. - Du skal ikke skamme dig.
Vi er stolte af vores byrd. Vor familie er også aristokrater.
Vi nedstammer fra de fineste slyngler i hele Asien.
Det var fordi du sagde, du var en prins.
Det er Mustappa. Tro ikke på alt, hvad han siger.
Han har ingen grund til at lyve. Det har du.
Hallo, kvikke. Nu er du i knibe.
Hvor kom det palads fra? og pengene?
Magi
Utaknemlige skarn. Lampeånd!
Hvordan kunne du gå sammen med den afrikanske skurk?
Han kunne ikke give mig varmen, om vi så blev kremeret sammen.
Mor
Hvad vil du? Jeg har lige reist mig fra sygelejet. Hvad er der?
Smuk slavepige.
Allah, hvad i det ondes navn gør du her?
- Kender I to hinanden? - Ja, desværre.
Vi er fjernt beslægtede på min fars side.
Jeg har hadet dig i flere hundrede år.
Nemlig, din løgnagtige hund. Du får det til at vende sig i min mave.
Det ville kræve hele den persiske hær at vende noget i din mave.
Din betændte plet på ryggen af en kamel.
Jeg har ventet på dig i så lang tid
Du slår vel ikke på en, der har sådan nogen på, vel?
Stå stille. mens jeg tænker over det.
Jamen, så farvel.
Nej, min ånd udfordrer din. Vinderen får alt.
- Det lyder interessant. - Nej, han taler i vildelse.
Top.
Jeg kan ikke slå ham. Hans magi er stærkere end min.
Åndeverdenen er uretfærdig.
Jeg har tandpine. Jeg kan ikke
Det skal gøres rigtigt. Den rigtige ramme.
Nej-nej, jeg er ikke i god form. Det har jeg aldrig været.
Faktisk er jeg i dårligere form end nogensinde før.
Du kan godt, ånd.
Du er vores mand.
Jeg rede, Allah, ophøjede fader, skaber og ønskeopfylder.
Du er alt, hvad jeg har. Bed for mig i dette øjeblik.
Hjælp mig.
Det er dig!
Nej!
Send mig ikke ud igen. Jeg kan ikke hamle op med ham.
Du er prof. Gå nu ind og slås.
Aladdin, elskede du mig, eller var det også løgn?
- Ikke nu, min elskede. - Elsker du mig?
- Gjorde du? - Til hver en tid.
Du hørte ham. Gå så ind og kæmp.
Nej-
Nej-nej.
Ost.
- Nej, lad være. - Ost.
Luk mig ud.
Slip mig fri.
Jeg vandt!
Få det snakkehoved ud!
Ud!
Skån min hustru og min mor.
Nej. Vinderen får alt.
Men Mustappa havde allerede tabt uden at vide det.
Han kunne ikke slå Aladdin, når det gjaldt tyveri. Han var en mester.
Din snyder! Næste gang viser jeg ingen nåde.
Jeg vil dræbe dig.
Denne gang havde han stjålet Mustappas sejr.
Aladdin havde vundet.
Han havde været lommetyv for sidste gang.
- Typisk for en slyngel. - Det har han fra sin mor.
Han gav ringens ånd hans frihed. Det skulle han kun høre én gang.
Farvel.
Lampens ånd nægtede at modtage gaven.
Min frihed. Hvad skal jeg med den?
Så får jeg et job, en fed kone og dovne unger. Ellers tak.
Jeg har magt. Jeg har total kontrol. Jeg bestemmer, når jeg vil være fri.
Han var altid kontrær. Det var en det af hans natur.
Gav Aladdin virkelig ånderne deres frihed og gav afkald på magten?
- Magt er ikke så vigtigt. - Hvad er så?
Lykke.
Det var noget, stakkels Amin Adbur ikke havde.
Faktisk havde han intet. Hverken fred, trøst eller lykke.
- Hvem er Amin Adbur? - En ung tigger i Cairo.
Du begynder på en ny historie.
Jeg ville fortælle dig om Amin, fordi du nok ville være interesseret.
Hvorfor?
Fordi han lignede dig på en prik.
Men det særlige er, at den anden hovedperson er sultan Abraschild.
Og han lignede din bror Schahzenan på en prik.
Min bror? Så jeg er tigger, og min bror er sultan af Cairo?
Den kan du gemme til i morgen nat.
For nogle år siden
Der er en konkurrence i morgen -
- støttet af Bagdads forening af historiefortællere.
Jeg er formand.
De burde deltage, Deres højhed. Vi dyster blot om penge.
De kæmper for Deres Iiv.
Jeg har fortalt ham et eventyr, en komedie, en fantasi.
Nu vil jeg fortælle noget tragisk.
Jeg vækkede hans interesse ved at lade ham og broderen være med.
Men hvor skal jeg starte?
Start med begyndelsen, fortsæt til enden og stop så.
Bare sørg for, han ikke ved, hvad der sker.
Jeg ved ikke, hvad der sker, så han gør heller ikke.
Men skal jeg fortsætte? Hans brors hær marcherer mod ham.
- Er tidspunktet så inde? - Tidspunktet er perfekt.
Historier lærer os at vinde og i dit tilfælde besejre døden.
Deres brors hær er blot to dage herfra.
- Hvad vil De gøre? - Vente.
- Det kræver stærke nerver. - Jeg ved, hvad stærke nerver er.
Tiggeren Amin havde nogle få mønter tilbage -
- og var på vej mod den nærmeste kro.
Imens luskede sultan Abraschild rundt i Cairos gader i forklædning -
- på jagt efter eventyr.
Abraschild blev ledsaget af kommandør Nouz -
- og storvesir Moussel, som lignede min far.
Det er dødkedeligt at være sultan.
Er det derfor, De er forklædt og blander Dem med undersåtterne?
- Jeg finder det morsomt. - Det er en farlig form for morskab.
Det gør spøgen mere pikant.
Når jeg blander mig med pøbelen, ler jeg i mit stille sind.
Hvis bare de vidste, hvem jeg var. Jeg kan drive gæk med de tåber.
Her er underholdning i alle palettens farver.
Lad os gå ind og se, hvilken morskab, jeg kan fremmane.
Jeg vil gøre det samme for dig, når mit skib kommer ind.
- Hvilket skib? - Mit skib... min skæbne.
Jeg drikker, mens jeg afventer min skæbne.
- Og den er? - I hvert fald storslået.
Hvis du kunne vælge din skæbne, hvad ville du så vælge?
Jeg ville være sultan.
Se lige dig selv. Egner du dig til at være sultan?
Sultan Abraschild blev født med en sølvske i munden.
Han gør lige så meget nytte som et glasøje ved et nøglehul.
- Er det din mening om ham? - Hvis jeg bare var sultanen
Måske er det trods alt din skæbne.
- Alt vel, zaidi? - Jeg har det fint. Hvilken spøg.
Før ham til mit palads. Din dødbider. Din kaktus.
Kom nu. Jeg glæder mig til legen.
Det var en syg spøg.
Han blev vasket og parfumeret, så hans mor ikke ville kunne kende ham.
Kan I huske, hvad I skal, når han vågner? Ingen skal spolere løjerne!
Jeg vil have vin. Nej, jeg vil ej.
Det er drikkeriet. Jeg har før drømt i dagslys, men
Gå væk.
Gå væk!
- Hvor er jeg? - I paladset, zaidi.
- Deres palads. - Mit palads? Hvem er jeg?
De troendes kommandør. Profetens stemme på Jorden.
De er sultan Haroun Abraschild.
Det er galskab. Jeg vil tale med en højere myndighed.
De drak til langt ud i natten.
Det har påvirket Deres hukommelse.
Jeg drikker og har en skrækkelig hukommelse.
- Deres Majestæt. - Hvem er jeg?
De troendes kommandør og verdens monark.
- Nej, jeg er tiggeren Amin. - Det må være Deres spøg.
Nej, jeg er drukkenbolten Amin. De kender mig på alle Cairos kroer.
Jeg er Deres storvesir Moussel. Kan De ikke genkende mig?
Jo, jeg har set Dem ride gennem gaderne.
Og jeg er Abu Nouz, paladsgardens kommandør gennem 10 år.
- Hvorfor siger I, jeg er sultanen? - Fordi De er.
Nej!
Har De nogensinde set hans majestæt sultanen?
Hvordan ved De så, at De ikke er ham?
Fordi jeg er mig. Jeg kender mig selv.
Det er vinen. Den har sløret Deres hjerne.
Gennem alkoholtågerne i hans vinpåvirkede hjerne -
- var Amin på nippet til at erklære sig enig med Moussel og de andre.
Hele paladset var med på sultanens grusomme spøg.
De var nødt til det. Ophævelser kunne koste dem livet.
Hans Majestæt sultan Haroun Abraschild -
- de trofastes kommandør, profetens stemme på Jorden.
Jeg er ingen af delene. Hverken kommandør eller profetens stemme.
Jeg er ikke sultan Haroun Abraschild.
Det må være Deres spøg.
Nej, jeg er en drukkenbolt fra Cairos baggårde.
Hvorfor siger hele hoffet så, at De er sultan?
Kig på Dem selv. Det er ikke en drukkenbolts ansigt.
Det er en konges ansigt.
I årevis havde Amin kun tænkt på, hvor den næste skænk kom fra.
Men alt havde ændret sig. Han var en forandret mand.
Så er der sagen med den kinesiske ambassadør.
Vi har besluttet at genoptage forhandlingerne med den store Khan.
- I siger, jeg er sultan. - Naturligvis, Deres Majestæt.
- Og jeg har uindskrænket magt. - Med guddommelig beføjelse.
I stedet for at tale om Khan'en burde vitale om mit folk.
Deres behov, deres lykke.
Jeg befaler hermed opførelse af nye skoler i alle større byer.
Men De bør rådføre Dem med andre i denne sag.
Gør jeg det, sker der intet. Skriver! Endnu et dekret.
Vi vil nedsætte befolkningens skatter med halvdelen.
Statskassen har ikke råd til det.
Mener De, at hæren er underbetalt?
Utvivlsomt. Jeg har meddelt, at de ikke vil forsvare nationen -
- hvis deres løn er ringe.
Jeg følger Deres anbefaling. Sæt deres løn op til det dobbelte.
Hvordan skal det finansieres?
Skær ned på overfloden især her på paladset.
Jeg har også læst Deres rapporter. Bureaukratiet skal laves om.
Mine ideer skal sættes i værk øjeblikkeligt.
Sikke en tåbe.
Vi har udrettet mere i dag end i mange år.
Denne gang Io Sultan Abraschild ikke.
Tiggeren Amin tog sin rolle meget alvorligt.
Giv en larve kongeligt gele, og han bliver til en kejsersommerfugl.
Nu ville sultan Abraschild fuldføre spøgen.
- Sikke en spøg. - Han vil næppe nyde den.
Jeg nød den, og det er det vigtigste.
Han fik mere magt på en dag, end de fleste får i et Iiv.
Hvad vil De gøre ved ham nu?
Smide ham ud igen. Det er det bedste ved spøgen.
Det var en barsk opvågnen. Det var forfærdeligt.
Fra umådelig rigdom til ekstrem fattigdom.
Det kan gøre enhver sindssyg.
Nej
Det er en drøm. Jeg er sultan. Jeg er sultan.
Jeg er sultan!
Jeg giver ordrer.
Det er dæmonerne!
Kun en galning ville tro, han var verdens hersker.
Men det var bare så virkeligt.
Men det blev mindre og mindre virkeligt, som dagene gik.
Snart begyndte Amin at tvivle på, det havde fundet sted.
Men skæbnen og sultanen var ikke færdige med at lege med ham.
- Du bør spise. - Jeg er ikke sulten.
Bliv og tal med mig.
Ingen vil tale med mig. De tror, jeg er gal.
- Er du? - Det var jeg.
Jeg troede, jeg var sultan Abraschild.
Jeg drømte om at blive sultan i så lang tid -
- at det blev virkeligt for mig.
Var du bedre end sultan Abraschild?
Kun i mine drømme.
Tusind tak, min ven. Tusind tak.
Latter kurerer alle dårligdomme.
Han tror, han er kureret.
Nu hvor De ved, hvad der skete, kan han vel være alene?
Han tror, han gjorde det godt som sultan. Han får en chance mere.
- Vil De gentage spøgen? - En god spøg bør gentages.
- Han bliver gal resten af livet. - I har ingen sans for humor.
Med hilsen fra selve sultanen. Det er hans fødselsdag.
Enhver fange får et bæger vin for at fejre det.
Sultan Abraschild længe leve.
Og Amins tortur fortsatte.
Det var et rædsomt mareridt, og det skete igen.
Jeg er sindssyg igen. Frels mig!
Hvad er der?
Jeg er Amin. Det er fængselscellen. Jeg er tosset.
Fald nu til ro. Det var endnu en ond drøm.
Hvad er drøm og hvad er virkelighed?
Vi sender bud efter de kongelige læger.
Det er dæmonerne. De er i luften. Dæmoner!
Hør blot. Det er dæmonerne. De ler af mig.
Død over alle dæmoner. Død!
Han burde nok have husket på
at man aldrig skal fortælle den samme vits to gange.
Død.
Det giver da en fordel. Slut med vitser.
Og han døde med et smil på læben.
Hvad gør vi nu. Hvem er arving?
Ingen. De adelige vil slås. Det betyder borgerkrig.
- Medmindre vi handler. - På hvilken måde?
Sultanen bad os behandle Amin som en sultan.
- Ja, men kun for en dag. - Det ved alle andre ikke.
Hvis han sætter skatterne ned, har han intet at frygte.
Vi siger, han er taget til Mekka og har bedt en ven tage hans plads.
- Det er på sin vis sandt. - Det lyder i hvert fald sandsynligt.
- Lægerne kommer senere. - De har været syg.
Har jeg det? Hvem er det?
Det var den kongelige hofnar.
Hvad er der galt med ham?
Hans sidste vits var dødmorsom.
Han sagde altid, vi ikke havde sans for humor.
Således blev Amin en af de mest afholdte sultaner nogensinde.
Og Abraschild blev glemt.
Jeg så mig selv som sultan Abraschild.
Han var opslugt af latter.
Jeg var opslugt af frygten for at blive forrådt.
Jeg ville gøre alt for at nære den frygt-
- mens Abraschild nærede sin grusomme humor.
Det var ikke dig. Der var mørke i dit sind.
Er det der stadig? Se mig i øjnene.
Hvem ser du, Scheherazade?
Mig som ser på dig, min elskede.
Deres brors hær har slået lejr uden for byen.
Snart, min elskede.
For sent.
- Jeg har det varmt. - En af mine historier vil hjælpe.
Nej, den eneste fare for dig nu er min bror.
Over for ham kan du ikke redde dig selv med en historie.
Han skærer halsen over på dig. Det er ikke tidspunktet nu.
Det er perfekt.
Historien om tre brødre, der sloges mod hinanden som dig og Schahzenan.
Det skete for længe siden i Yemen før vores tidsregning.
Landet blev regeret af den gamle sultan Billah.
Og han havde tre sønner.
Prinserne Ahmed, Hussain og Ali.
Prins Hussain var den bedste sværdfægter i Yemen.
Ahmed var en mesterlig bueskytte.
Prins Ali havde usædvanligt stærke hænder.
Nu er de i gang igen.
Det er blot ungdommelige følelser. De vokser fra det.
Det har du sagt i de sidste 10 år.
Se! Ikke min fine hibiscus. Ikke palmerne. Ikke palmerne!
Vandaler!
- Hvad sloges I om denne gang? - Prinsesse Fatima elsker mig.
Hun elsker mig.
Du ville tabe dig 5 kilo, hvis du blev halshugget.
Hver gang du ser dig i spejlet, bukker du!
Hvad vil der ske, når jeg dør? I vil sønderrive landet.
Se, hvad I har gjort. AI den snak om at dø.
- I gør jeres far syg. - Vi mente ikke noget med det.
Far er ikke ved at dø. vel?
Men når det sker, skal jeg udnævne min arving.
- Gør det nu, far. - Husk, at jeg er den ældste.
Jeg har det afgørende ord ifølge loven.
Hvem foretrækker du?
Jeg har tre brushoveder som sønner. Hvordan skal jeg foretrække en?
Kundgør dette i hele Yemen.
Jeg sender mine sønner ud på en færd.
Den der kommer tilbage med verdens største under -
- skal være min arving.
Hvor lang tid har vi?
Et år.
I skal rejse af sted sammen og vende tilbage sammen.
Klæd jer varmt på og far nu ikke vild.
Ja, mor.
Og brødrene drog ud i det ukendte -
- for at finde verdens største under.
Vi mødes her igen om et år og rejser hjem sammen.
Må den bedste vinde.
- Hvad griner du af? - Jeg er helt klart den bedste.
Det eneste, du er bedst til, er at skovle kamelmøg.
De havde ingen kort.
De drog til lande, hvor rejsende sagde, der var drager.
Tabere!
Ali befandt sig i et fabelland... Broncebyen Zirog.
Alter væk nu. Broncen rustede, og kilderne tørrede ud.
Men dengang var den et sandt under.
Mine brødre og jeg er på jagt efter undere til min far.
Jeg har noget her.
- Jeg har set en kikkert før. - Ikke som den. Sæt den for øjet.
Du skal blot spørge, og du vil se alt, hvad du ønsker at se.
Jeg vil gerne se prinsesse Fatima af Yemen.
Det er hende.
Det er Fatima.
Du har ret. Den er et under. Kan jeg købe den?
Jeg kan ikke sælge den. Jeg skal levere den til Hari Ben Karim.
- Men vil han sælge den? - Spørg ham.
Kikkerten er ikke til salg. Som du ser, behøver jeg ikke penge.
Men jeg kunne give dig den som en gave.
Hvad kan jeg give dig til gengæld?
Underholdning. Shaca siger, du er god til nævekamp.
Vil du slås med mine nævekæmpere om kikkerten?
Gerne.
Kikkerten er min. Jeg har dræbt dine nævekæmpere.
Hvorfor tror du, de er døde?
- Denne gang med knive. - Det er snyd.
Det var snyd.
Fair kamp, Schaca.
Mens Ali red tilbage til mødestedet med sin magiske kikkert
var Ahmed på vej nordpå.
Jeg er prins Ahmed af Yemen.
Jeg har hørt, I har en sjælden frugt.
Et helligt grønt æble, som kan kurere alle sygdomme.
Jeg vil gerne købe det.
Det er ikke til salg.
Er der noget, jeg kan give i bytte for det?
Måske Har du en særlig færdighed?
Med min bue.
En prøve vil vise, om du egner dig til at eje livets æble.
Jeg er imponeret. Der venter en prøve mere -
- og så er livets æble dit.
- Det er risikabelt. - Præmien er det værd.
- Ikke for drengen. - Så går du tomhændet herfra.
Jeg taber.
Nej, du vinder.
Du vandt ved at tabe. Du ville ikke vinde for enhver pris.
Livets æble er dit.
Ahmed fik æblet og nogle gode råd, før han rejste.
Hussain var på vej mod den fabelagtige by Petra.
Nu er Petra begravet i sand, men dengang var den Østens juvel.
Hussain opdagede noget helt utroligt ved Petra.
Den var to byer, og ikke en.
Den anden by lå under den første.
Den underjordiske by havde overlevet længe efter den anden.
Men den er også væk nu opslugt af sandet.
Er det det eneste tæppe, du har at sælge?
50 guldstykker.
- Du må være gal. - Har du nok guld til at betale?
- Hvis jeg vil have det. - Det vil du. Følg med mig.
Hvorfor vil du sælge det gamle tæppe, når du har 100 andre?
Fordi det er et flyvende tæppe.
Det kan føre dig alle vegne hen.
Nok er jeg fremmed, men jeg er ikke et barn.
- Flyvende tæpper findes ikke. - Der er flere tusinde.
Det her er et af dem.
Rejs dig. tæppe.
Ned!
Lig stille.
Du skal bare sige, hvor du vil hen.
50 guldstykker. Det er det værd. Jeg betaler kontant.
- Hvad er det? - Vi slår dig ihjel.
Jeg kan ikke sælge et magisk tæppe for sølle 50 guldstykker.
Det skader min forretning.
Dræb ham!
Stop tyven!
Kom nu!
Før mig til mødestedet.
Vi har klaret det fint.
Et magisk æble, et flyvende tæppe, og en mageløs kikkert.
Har du afprøvet den, Ali?
Selvfølgelig har jeg det. Bare sig, hvad du vil se.
Jeg vil gerne se vores far sultan Billah.
Det er far.
Han er døende. Vi må være der.
Brødrene lærte en sandhed. Hellere stå sammen end at være splittet.
- Det tager en uge at komme hjem. - Nej. Jeg har en bedre løsning.
De nåede hjem og reddede deres far med livets æble.
Således forenede resten af livet herskede de i fred og harmoni.
Hvilket råd fik Ahmed, da han modtog det magiske æble?
Han fik at vide, at verden var et inferno af mørke og ondskab.
Og at der kun var to måder at gribe den an på.
Den første var let og forkert. At acceptere den og blive en det af den.
Den anden var sværere og rigtig.
Man kæmper imod og finder dem, der ikke er onde -
- og hjælper dem med at holde ud.
Du har valgt den anden vej. Du hjalp mig og reddede mig fra mørket.
- Hvorfor? - Jeg elskede dig.
Er det svaret?
Det må række, til jeg får et bedre svar.
Fjendens hær bliver anført af Schahzenan og eks-sultaninden.
Sultaninden er død. Jeg dræbte hende.
Hun kan stadig knuse dig. Hæren mener, hun bringer lykke.
De udgør en stærk kombination.
Vores er stærkere. Jeg rider ud i slaget ved min mands side.
- Det er for farligt. - Du skal ikke bevise din kærlighed.
Det vil højne moralen hos os. De har en død dronning. Vi har en levende.
Det var en kold morgen, då byportene blev åbnet-
- og den store hær drog ud i kamp.
Sultan Schahriar ville overraske fjenden.
Han frygtede intet, da han tappert gik til angreb.
Bevogt min hustru. Hun er mere dyrebar end mit Iiv.
En gruppe anført af Schahriar tog ud på et modigt togt.
Heldet tilsmiler de modige og dem, der lærer af deres fejl.
Historiefortælleren sagde altid, at historier kan redde os.
Han mente nok, at de kan redde os -
- hvis vi bruger vores fantasi.
Kald mændene sammen!
Træk sværdene!
Sesam, luk dig op.
Nu må du tage ansvar for dine handlinger og dø.
Schahzenans tropper blev fanget i en knibtangsbevægelse -
- med fjendtlige tropper på begge sider.
Døden antager mange former og forklædninger.
Nu var det Schahzenans tur.
Slaget var ovre.
- Og far vandt? - Ja, far vandt og reddede Bagdad.
Den var spændende. Du er god til historier.
Fortæl os en til.
I morgen aften fortæller jeg en ny historie.
Bare vent til i morgen aften.
www.sf-film.dk